- RELEASED - www.HoundDawgs.org
Tak.
Men giv jer selv en applaus...
Det var jeres hårde arbejde der gjorde, at Yardsham Inlet -
- har haft det bedste år i hele dets eksistens.
Før vi lader dette stige os til hovedet -
- må vi samle os om, hvorfor vi er her.
Og derfor, jeg nu give ordet til vores poet og filosof...
Han, som ved alt om mærket, guruen af reklameverden.
Min partner, min bedre halvdel, Howard Inlet.
Hvad er dit "hvorfor"?
Hvorfor stod du ud af sengen i morges?
Hvorfor spiste du, hvad du spiste?
Hvorfor valgte du det tøj, du gjorde?
Hvorfor kom du her?
Og jeg mener ikke, fordi I ellers ville blive fyret...
Ikke det. Det større "Hvorfor".
Vi er bestemt ikke her bare for at sælge ting.
Vi er her for at oprette forbindelse.
Livet handler om mennesker.
Reklamer er klart, hvordan vores produkter og tjenester -
- forbedrer folks liv.
Hvordan gør vi det?
Kærlighed.
Tid.
Døden.
Disse tre begreber forbinder alle mennesker på Jorden.
Alt, hvad vi ønsker, alt det, vi frygter ikke at have -
- alt det, vi i sidste ende vil købe...
For når dagen er slut -
- ønsker vil at elske -
- vi vil gerne have mere tid -
- og vi frygter døden.
Kærlighed.
Tid.
Døden.
Lad os starte der.
TRE ÅR SENERE
Hvor lang tid det tog? - Fem dage.
- Det er imponerende. - Måske kom han tilbage for tidligt.
Er du seriøs? Den zombie tilstand har varet seks måneder.
Vi kan ikke længere tillade det.
Især fordi vi blev fyret af Danworth Financial.
Hvad? Virkelig?
- Undskyld, Hvad? - Men jeg talte dem selv i går.
Alle forsøger at falde...
- men kunden er bygget på Howards forhold til dem.
Halvdelen af vores kunder er takket være hans relationer.
Dette er en katastrofe. - Nej, ikke endnu.
Vi har et bud fra Omnicom på $ 17 pr aktie.
Kom nu. - De vil have et svar til nytårsdag.
Lad os være ærlige, vi er ikke $ 14 værd pr aktie -
- da min partner tager et sabbatår i galehus.
- Det er meget svært. - Jeg beklager, men det er sandt.
Jeg giver dig fuldmagt. Gør det rundt med Omnicom.
Jeg vil gerne, men Howard har flest aktier.
Jeg klarer det med Howard. Klar papirarbejdet.
Jeg forstår ikke, hvorfor Howard har 60% og du kun 40% af aktierne.
Jeg havde brug for penge til min skilsmisse...
og Howard derefter hjalp mig ved at overtage en del af mig.
Hvis du aldrig har haft en affære, havde vi ikke været i denne situation?
Ikke sandt og ikke fair at give mig hele skylden.
Jeg nævner kun de faktiske forhold.
Dufter det ikke godt?
Vent. Luk dine øjne.
Indånd det.
Minder det dig ikke om din barndom?
Kom her.
- Jeg skal fortælle dig noget. - Hvad?
Jeg har arbejdet med vores situation, og det skal du vide besked om.
- Hvad har du gjort? - Jeg hyret nogen.
Har du hyret nogen?
Ja. Da Eloise fangede mig, da jeg var utro -
- havde hun hyret en privatdetektiv ved navn Sally Price.
Denne kvinde ligner en Mormon bedstemor, så hun er knap mærkbar.
Du hyrede den kvinde, der forårsagede din skilsmisse?
Nej, jeg forårsagede min skilsmisse. Sally Price dokumenterede det kun.
Det var et lyst øjeblik.
Jeg har mine øjeblikke. Det har vi diskuteret.
Hvorfor har du lejet en Mormon bedstemor?
Fordi vi må dokumentere, hvad der er galt med Howard.
Vi må bevise, at han ikke er mentalt rask nok til at stemme.
Nej. Vil vi gøre det...
Vil vi gøre vores ven ondt?
Det er ikke et spørgsmål om, at han ikke vil sælge...
Han vil ikke engang have en samtale om det.
Jeg prøver at tale med ham, jeg forsøger at nå ham...
Jeg føler, at jeg er ikke engang er i samme rum med ham.
- Han er der ikke. - Hans barn døde.
Det var for to år siden.
Vores liv er på spil.
Vi er ikke børn længere. Se mig i øjnene og sige, at du er villig -
- til at lade alt, hvad vi har arbejdet på de sidste ti år, fordampe.
Er detektiven god?
- Hun fangede mig i utroskab. - Oscar kunne have fanget dig.
- Hvem er Oscar? - Min søn.
Åh, den Oscar.
Detektiven vil ikke finde noget inkriminerende.
Ikke med Howard, men hvis de kan så rimelig tvivl -
- om hans juridiske ekspertise, så har vi måske noget.
Jeg tror ikke, vi har andre muligheder.
Han har terroriseret sorggrupperne i seks måneder.
Han afviste totalt den shaman, vi fik fløjet ind fra Peru.
Og vores indgriben var en fuldstændig katastrofe.
- Det går ikke godt. - Jeg ved det.
Men hvis noget begynder med døden af en seks årig, føles intet godt.
- Han skriver breve. - Breve? Hvilke breve?
Det er det underligste, jeg har oplevet.
- Har du brevene? - Ja.
Hvordan fik du fat i dem?
Det kostede mig $ 800, at få denne nøgle.
I øvrigt er det en forbrydelse at stjæle breve fra postkassen.
- Man kan også putte det tilbage. - Ja.
- Tre breve, - Hvem er de til?
- Ikke til hvem. - Hvad mener du?
Howard skriver ikke til mennesker. Han skriver til ting.
- Hvilke ting? - Tiden.
Kærligheden.
Døden.
De tre begreber.
Tid. De siger, du læger alle sår -
- men de siger ikke, at du også ødelægger alt det gode i verden -
- hvordan du forvandler skønhed til aske.
Du er ikke andet end forstenet træ for mig.
Du er dødt væv, som ikke vil rådne.
Du er ingenting.
Det beviser ingenting. Vi kan ikke bruge det?
Nej. Børn skriver til julemanden. De er ikke forstyrrede.
Nej. Dette er terapeutisk.
Det er så trist.
Ja. Mere?
Han går tit hen i en lille hundepark i Brooklyn efter arbejde -
- selv om han ikke har en hund.
Og sidder der i timevis.
- Skriver han også til hundene? - Laver du sjov?
Det ville være rart, ikke? Sådan noget, vi har brug for.
- Gør han? - Ikke så vidt, jeg ved.
- Hvad ellers? - Det er faktisk alt.
Går til sin lejlighed og derefter ingen steder før næste morgen.
Ingen wifi, kabelTV, telefon. Ingenting.
Du er dødt væv, som ikke vil rådne.
Howard?
Det er Claire.
Jeg har taget mad med til dig.
Det er den rejetingest, du synes så godt om.
Jeg sætter det her, hvis du ikke har spist endnu.
Lad ikke maden stå. Han spiser det ikke alligevel.
- Undskyld. - Og han skylder husleje igen.
Han åbner ikke, og jeg har ikke hans nummer.
Han har ingen telefon længere.
Hvor meget skylder han? Jeg kan skrive en check.
Hvis du vil.
Og hvis du ikke har planer med de rejer...
Sidste uges majroer var lækre.
Der er han.
Hvor er dine ting?
Jeg ønskede at sende en besked, men mor sagde nej.
Hvad?
Barry sagde, at jeg var nødt til at fortælle dig det personligt.
Lytter vi nu til Barry?
- Hvad er det, du prøver at fortælle mig? - Jeg kommer ikke med dig.
- Jeg tager med Barry og mor til Bahamas. - Nej, vent.
Hej.
Hvordan har du det?
Kan jeg lige få et par minutter i fred og ro med min datter?
Jeg har planlagt alt. Jeg har et juletræ.
- Irriterende for dig. - Jeg købte billetter til Hamilton.
- Kedelige Hamilton. - De er svære at få.
Jeg har allerede set det.
- Virkelig? Med mor og Barry sikkert. - Og Odell Beckham Jr.
- Og Odell Beckham? - Ja.
Det er en af Barrys venner.
Hvorfor?
Hvorfor vil du ikke holde jul hos mig? Jeg savner dig.
Fordi jeg hader dig.
Fordi du er en filantrop. Fordi du knuste mors hjerte.
- Flanør. - Hvad?
Du mente "flanør" ikke en filantrop.
- Det betyder noget andet. - Du burde vide det.
Jeg ville fortælle dig det personligt, og det gjorde jeg.
Glædelig jul.
Vent.
Kan jeg spørge dig hurtigt noget?
Cavs er i byen. Juleshow på stadion.
Jeg har aldrig givet din plads væk.
Jeg ville bare gå derhen alene, men vi kan gå sammen.
Vi behøver ikke tale. Ikke engang at se på hinanden.
Bare se kampen. Ligesom i gamle dage.
Nummer to, vi mister Danworth kunden -
- fordi det altid har været din forbindelse -
- og de føler sig ikke elskede længere.
Så det kommer til at ske.
Men det gør ikke noget, fordi vi har et bud fra Omnicom...
Et tilbud på $ 17 pr aktie.
Tænk over det, fordi...
Vi er fortsat ansvarlig for den kreative del og alle ville beholde deres job -
- og jeg ved, at du elsker disse mennesker.
God samtale.
Beijingfolkene er her.
Ingen ønsker kinesisk te.
- Vi sælger det. - Manchurian macchiato.
- Hvad caster vi til? - Cruise Line.
- Se, det er god kaffe. - "...find dit liv."
Beklager, men det er: "Du finder livet, når du kommer ud af skallen."
- Betyder det virkelig noget? - Ja, for jeg skrev det.
- Min version er bedre. - Virkelig?
- Ja. - Hvorfor?
Hvad sagde du igen?
"Du finder livet, når du kommer ud af skallen."
Det får dig her.
"Bryd skallen, find dit liv."
Det får dig her.
- Det får mig virkelig her. - Ja, ikke?
- Du kan få det gratis. - Vent.
Franco. - Ja.
"Bryd skallen, find dit liv."
- Alle, ikke? - Okay.
Hun ramte den.
Nej...
At tale til mig på den måde -
- som var det ikke min ånde. der pustede liv i dig.
- Du kommer for sent. - Undskyld.
Som om det ikke var en gnist i mit hoved, der gav livet mening.
Du bevæger din tunge, spyr stavelser og afspejler følelser.
Men du ånder ikke.
Du taler om gnister, det er sjovt.
Du benægter gnisten mellem os.
En gnist, der er tættere på Solen end på den kølige flamme, som du påstår.
Og du kaldte mig midlertidigt sindssyg.
En ond sjæl.
Så spørg, om du kan se mig igen.
Hallo?
Hej.
Undskyld. Jeg kom bare lige ind og hørte den sidste del af det...
Jeg elskede det. Hvad er det?
Noget vi arbejder med.
Jeg elsker teater, jeg ser alt. Hvornår spiller I, så kommer jeg.
Ikke før vi har skrabet penge sammen.
- Er du rig? - Skilt.
Du fulgte mig fra den casting.
Det gjorde jeg, ja.
- Ja. - Jeg gik efter den røde hue.
Jeg vil sige noget impulsivt nu, måske lidt skørt, men jeg har lidt travlt.
Jeg arbejder på en aftale, og hvis den går godt, kan jeg hjælpe.
- Det ville være dejligt. - Bestemt. Det ville være skønt.
Og du forbedrede den.
Vi kan gå tilbage til castingen, hvis du vil have jobbet.
Jeg kender ikke engang dit navn.
- Amy. - Amy.
Jeg kommer tilbage.
Jeg stod på scenen. Jeg kommer tilbage.
Du er god.
Godt gået.
Lejligheden ved siden af er tom.
Men naboen har intet hørt. Viceværten heller ikke.
- Har de CSI Cleveland nu? - Det er et nyt show.
Varulve mødes ude foran.
Hele natten.
Jeg har hørt dem.
Jeg tror, de...
Jeg tror, de vælger en ny leder.
Jeg har en vaskebjørn ven. Han er i politiets indsatsgruppe.
Han har placeret en lytte enhed.
Vi optager alt, de siger, og anholder dem, som tilhørende en kriminel organisation.
Det kender jeg intet til.
Jeg er din søn.
Det ved jeg.
Smukt.
Jeg kommer tilbage.
Jeg har en vild idé, og du vil nok le ad mig, men vi er desperate, så lyt.
Min mor er ikke helt rigtig, efter sit slagtilfælde.
Og jeg prøvede at fortælle hende igen, hvad der virkelig foregår -
- og rette de skøre ting, hun siger.
Det sårer hende og det stresser mig -
- og det var rædsomt en tid, til en sagde noget klogt.
De sagde, måske skulle du holde op med at gennemtvinge sin din virkelighed -
- og forsøge at gå med på hendes virkelighed.
Jeg troede, du ikke havde råd til terapien.
Det har jeg ikke, det var min Uber chauffør.
Men han var fuldstændig ret.
Da jeg tacklede det på den måde, gik alting meget bedre.
Vores liv sammen er en slags improvisation.
Hun fortæller de mærkeligste ting -
- og jeg svarer på det, og hun er glad, og jeg har en dejlig tid.
Og så fik jeg en anden tanke.
Da jeg arbejdede på FBW havde jeg en kunde med en psyko-stimulerende medicin.
De valgte en generel kampagne, men vi beholdt det spanske marked.
Kig. Læreren er meget stresset...
Du taler hele tiden, men du lytter ikke.
Og så kommer uhyret. Det behøver ikke at være sådan.
Lærer: Hvem er du? Monster: Jeg er din vrede.
Læreren siger. Jeg kan ikke fordrage dig. Du styrer mit liv.
Og Vreden siger: "Der er en løsning, min ven."
"Docotrin. Sig farvel til din vrede."
Kan I se, hvad jeg mener med dette?
- Ikke rigtig. - Hør...
Vi får Howard til at beskæftige sig med den virkelighed, han skal -
- han skriver breve til begreber, som ikke giver mening, men han gør det.
Hvad om vi går ind i hans virkelighed, og lader dem svare ham?
Undskyld, men jeg forstår ikke.
Hvad hvis kærlighed, tid og død viser sig ansigt til ansigt -
- og besvarer hans breve?
Hvordan skal Tid, Kærlighed og Død dukke op?
Skuespillere.
Vi ansætter dem til at finde Howard og tale med ham.
Så vi skal Gaslighte din chef?
- Undskyld? - Gaslight?
Det skuespil, der var en film?
Gaslight? Milde magter.
Er der ingen, der længere ser noget, der tager længere tid end otte sekunder?
Hvad hun mener er, om vi skal lade ham tro, han er skør?
Nej, det er ikke hensigten at lade ham tro, han er skør...
Howard har det ikke godt mentalt, det ved vi.
Det er at understrege det faktum, så andre også ser det.
Vi er nødt til at handle i denne intervention og derfor -
- vil du finansiere vores skuespil? - Præcis.
Vi finansierer alt, det ligner et lager, men...
- Skuespillere, hvad mener vi? - Nej.
Vi får hver $ 15,000, ikke?
Vi gør det.
Hver $ 20.000.
Du sagde lige 15. Jeg hørte dig sige 15.
- Jeg vil have 20. - Jeg vil have 20.
Tja, 20 er bare lidt meget.
Jeg tænkte to. De bor sandsynligvis i Brooklyn.
- De betaler 600 per måned. - Ti stille.
Det er forfærdeligt. Dette er helt forkert.
Nej, Amy. Det er arbejde. Det her er skuespil.
Hørte du dem ikke sige, han mistede sit barn?
Jo, så han vender sig mod kosmos for svarene.
Vi kan være kosmos.
Hvorfor vil du have os til at manipulere den fyrs smerte?
For at tjene penge? For at blive rig?
Nej. Det er mere kompliceret end som så.
Er det så?
Vi elsker denne mand. Han er ikke blot chefen, han er en ven.
Howard er en strålende, kreativ, karismatisk fyr, der ikke kendte til frygt.
Han elskede livet og nu hader han det.
Og I tror, dette vil hjælpe ham?
Han har mistet sit barn.
Og nu er det ligegyldigt for ham mere, hvis han taber alt andet også.
Vi kan ikke lade det ske.
Vi har brug for at få ham tilbage.
- $ 20,000 er det værd. Jeg betaler det. - Claire.
Jeg betaler det selv. Jeg er ligeglad.
Hvad er reglerne?
Vi må først underskrive en fortrolighedsaftale.
- For at sikre, at I ikke taler... - Nej, ikke den juridiske side.
Reglerne for det teatralske.
Andre mennesker ser de os eller kun Howard?
Ser andre mennesker dem også, Whit?
Jeg tror, kun Howard...
Det er den effekt, vi ønsker at opnå, ikke?
Det tror du?
Har du tænkt over det her?
Selvfølgelig.
- Op til en vis grad. - Nej, ikke rigtig.
Nej, vi har ikke.
Hvad gør de, når de går hen til en bar og bestiller en drink?
Ser du Howard på mange barere?
Uanset hvad, det er ikke vigtigt.
Hvad hvis Howard går på dansebar?
Nok.
Vi kan ses af alle, hvis vil vil. Okay?
- Det er fint. - Jeg sagde jo, at de var gode.
- Vi overlader det til dem. - Så vi videre. Hvad så?
Howard skrev tre breve til kærlighed, død og tid.
Så spørgsmålet er: hvem, der spiller hvem?
Casting. Meget vigtigt.
Kærlighed.
Døden.
Tid.
Hvornår bliver vi betalt?
'' Kære Død, du rejser med så meget mytologi -
- skaber en masse smerte, frygt, men for mig du er en papirtiger for mig.
For mig er du en patetisk og impotent mellemleder.
Du har end ikke autoriteten til at foretage en byttehandel.
Som du kan se, er dette ikke et brev fra en fan.
Men Døden har ingen fans.
Jeg forstår ikke, hvorfor, for det er en befrielse.
Er du okay?
Han går på arbejde og den mørke park, intet andet.
Så jeg har tænkt mig at gøre dette: Jeg møder ham i vrede -
- virkelig vred og siger: Vi har et problem.
Nej, ikke sådan.
Han kalder mig "træ" og "dødt væv". Han skælder mig ud.
- Hvordan skælder han dig ud? - Tid..
Han truer Tiden, og jeg er Tiden.
Jeg vil ikke have dig provokere Howard, forstår du?
Men brevet består af et enkelt ord: Farvel.
Se... Kære Kærlighed, farvel.
Hvad skal jeg sige til ham?
- Det er et farvelbrev til kærlighed? - Ja.
Hvad hvis du går til ham og nægter at acceptere det?
At han ikke slipper så let.
Sig, at vi ikke vælger, hvem vi elsker og hvem, som elsker os.
Fortæl ham, at du i ham.
Du er i alt, uanset om han kan lide det eller ej -.
- og hvis han gør det, så måske -
- måske finder han så sit liv igen.
De sørger.
Hunde, de begræder og forstår døden.
Du kaldte mig en impotent mellemleder i det brev, du skrev til mig.
Sagde jeg var patetisk.
Kan du ikke huske det?
Du nævnte mellemledere. en aftale, tilsyneladende effekt.
Howard, det er ikke så længe siden.
Hvordan fik du det?
Hvem er du?
Hvem skrev du brevet til?
Jeg skrev brevet til Døden.
Hyggeligt at møde dig. Du må være glad for at møde mig.
Nej.
Jeg ved det, folk skriver ofte til universet.
De fleste får ingen personlig respons...
Men du gør, fordi jeg ønsker at sige, du tager fejl.
Jeg er ikke en magtesløs mellemleder, som kun følger ordrer.
Jeg ville ikke bytte, det var min beslutning.
Jeg vil ikke have det her.
Jeg fortæller ikke dig, hvordan du skal gøre dit arbejde, så vis mig samme respekt.
- Hvem taler han med? - Bare rolig, nogle mennesker er skøre.
De ser mig først, når det er deres tid. Slap af, det er ikke din tid endnu.
Jeg ville bare give det tilbage og gøre alting klart.
Jeg er virkelig Døden, Howard.
- Jeg siger dig, han troede mig. - Det er godt.
Det var spektakulært.
Fordi der ikke var noget sikkerhedsnet. Det var Grotowski.
Ren Stella Adler.
- Tak for denne mulighed. Du er venlig. - Intet problem.
Han troede mig. Men jeg kunne se, at han havde brug for det.
Jeg så det i hans øjne. Hvem var den kvinde og den lille dreng?
Det var vores privatdetektiv og hendes barnebarn.
- Sagde hun noget om mig? - Hun sagde, du var meget god.
- Hvordan god? Som i rimeligt... - Nej, sagde hun perfekt.
Hun sagde: Hun gjorde det umulige muligt.
- Jeg burde betale dig. - Nej.
De fortalte mig, at Trevor pakkede sin kuffert, og han sagde, at han tog hjem.
Jeg var rasende.
Men han sov, så jeg kunne ikke tale med ham.
Hvilken sygeplejerske fortæller en døende fem-årig dreng, at han skal hjem?
Han havde knapt hvide blodlegemer.
Han var så skrøbelig.
Hvem kan være så grusom?
Hvem ville gøre det?
Naturligvis var jeg oprørt, råbte på personalet -
- prøvede at nå til bunds i det.
Da Trevor endelig vågnede, gik jeg over til ham.
Hans blå kuffert var stadig på sengen.
Jeg ser på ham og spørger:
Hvem sagde det til dig, skat?
'' Hvem sagde, du skal hjem til vores hus? ""
Ved du, hvad han sagde?
"Ingen, Mama.
'' Jeg skal ikke hjem til vores hus.
Jeg tager hjem. ''
Fire timer senere døde han.
Hej.
Søger du Små Vingers Støttegruppe?
Ja.
Og du er?
- Jeg er Howard. - Howard?
Kom ind, sid ned.
Har du mistet et barn, Howard?
Ja.
- Dreng eller pige? - Pige.
Hvad var hendes navn?
Det er i orden. Howard.
Du behøver ikke at svare.
Du behøver ikke at snakke.
Ønsker du at blive her?
Mange tak for at dele det.
- Vi sætter pris på det. - Tak.
Andre, der vil fortælle noget?
Hvorfor besluttede du at komme ind i aften?
Jeg har set dig stå udenfor.
Jeg ville invitere dig ind -
- men jeg tror ikke, jeg ville have dig til at miste din plads.
Miste min plads?
- Du ville ikke genere mig? - Præcis.
Hvad hedder du?
Jeg er Madeline. Hyggeligt at møde dig.
Min datter hed Olivia.
Hun døde af en sjælden form for kræft i hjernen -
- glioblastoma multiform, eller forkortet GBM.
Hun var seks år gammel.
Hvad var din datters navn, Howard?
Okay, lad være med at svare. Jeg ønsker ikke at torturere dig.
Tak.
Var det helligdagene?
Hvorfor valgte du at komme ind i aften?
Mange kommer første gang i juletiden.
- Det er ikke det. - Hvorfor i aften?
Jeg tror...
Jeg...
Jeg forsøger at genoprette min fred i sindet.
Du mistede et barn, Howard.
Det bliver aldrig godt.
Jeg håber, du kommer tilbage.
Underskrevne kontrakter og aftaler om fortrolighed.
- Tak. - Sagde han noget?
Hvem, Howard?
- Desværre ikke. - Han troede på det.
- Det er godt. - Måske skulle du sende mig tilbage.
Ikke Raffi, han er impulsiv og Amy er emotionel.
- Efter mig, had er der så? - Han skrev tre breve...
Men døden er vigtigere end tiden.
Døden er det, der giver tiden værdi.
Måske skulle jeg spille alle rollerne?
Den højeste demografiske margen er nye forældre.
Nogen fandt en algoritme, der forudsiger, når kunderne bliver gravide.
Du sagde, du ikke var okay. Er du syg?
Jeg er syg.
Man kan sige, at jeg er meget syg.
Er du ved at dø?
Alle dør.
Ja, men du gør det nu.
Simon?
Sig mig. Hvad er der galt?
Hvad er der galt?
To uger før min søn blev født, blev jeg dømt rask for cancer.
Jeg løber en maraton hver dag -
- for at foregive at være rask. Det er problemet.
Har du fortalt nogen det?
Har du ikke?
Kun en pågående skuespillerinde, jeg knapt kender.
Hvad er det?
Det er myelomatose.
Jeg kæmpede imod det, da jeg var 16 og så igen, da jeg var 25.
Det forsvandt aldrig.
I stedet blev det værre.
Så krigen er forbi?
Krigen er forbi.
Er dine anliggender i orden?
Nej, det er derfor jeg hyrede dig.
Det er slemt nok, at jeg forlader min familie...
Jeg kan ikke forlade dem uden at efterlade penge.
Han troede mig. Howard.
Han troede mig.
Undskyld mig. Rør ikke ved det.
Jeg forstår ikke domino.
Intet kort at spille på eller kurv til at smide dem i.
Du burde vist ikke være her.
Jeg er på det rigtige sted, Howard.
'' Tiden. De siger, du læger alle sår.
'' Men de fortæller ikke, at du ødelægger alt det gode i verden...
At du gør skønhed til aske. ''
Det er noget vrøvl, Howard.
Hvis kærlighed er skabelse og død er ødelæggelse...
Så er jeg midt imellem.
Du forstår ikke tid. Ingen forstår tid.
Einstein var tæt på, da han sagde, at jeg er en illusion.
Howard? Svaret er sikkert nej, men Oneida Apparel spurgte -
- om du kunne være i den pressemeddelelse.
Undskyld, jeg braser ind.
Spørg hende. Spørg, om de kan se mig.
Jeg er ikke med på mødet.
Hun insisterede på, at jeg spurgte. De vil sandsynligvis afvise os.
- Forbløffende. - Ja.
Vi ses senere.
Du får dette tilbage, Howard.
Hvorfor skrev du mig?
Du skrev, fordi du havde brug for mig.
Jeg behøver intet fra dig.
Du er som kællingen, der klager "Der er ikke tid nok..."
"Livet er for kort."
"Jeg ser alle de grå hår."
En dag varer længe. Jeg er rigelig. Jeg er en gave.
Selv mens du spilder tiden her, giver jeg dig en gave.
Hvorfor? Hvad er alt dette?
Du ved, jeg er den, der burde skrive vrede breve.
Det var det værste, jeg nogensinde har gjort.
- For mig det bedste.
Hvad sagde du om Einstein?
Einstein kaldte tiden en stædig, vedholdende illusion.
Hvad betyder det?
Tid er ikke fra januar til december eller fra nat til nat.
- Det er bare noget, vi finder på. - Det er latterligt.
Sig det til en person, der kom en time for sent til brylluppet -
- eller sad 20 år i fængsel.
Eller en person, der kæmper mod sit biologiske ur.
Vi behøver ikke at have denne samtale.
Men, jeg ville sige, godt gået i dag.
Det er bare en stædig illusion, Claire. Du har al tid i verden.
Du er ni.
"" Du er ni. ''
Undskyld.
Jeg er så ked af det.
Jeg...
Det mener du ikke. Jeg spiser.
Du sagde farvel, og at...
Vi vælger ikke hvem vi elsker og hvem, som elsker os.
Det betyder, at du er magtesløs for mig, så længe du lever -
- for jeg er selve livets stof.
Jeg er i dig, jeg er i alle... Howard.
Hvis du kan acceptere det, måske... vil du så leve igen...
Jeg har dummet mig. Jeg græd og undskyldte.
Jeg tror, at kærlighed kan græde og undskylde.
Til sidst var det bedre.
- Jeg er sikker på, det gik godt. - Du er sød.
- Må jeg kysse dig? - Du behøver ikke at seksualisere det.
Jeg kan kysse dig uden det er sex.
Jeg har dyrket sex, uden at seksualisere det.
Du må nøjes med "sød", Whit. Det er en forfremmelse.
"Uimodståelig" ville være en forfremmelse.
- Han mener det. - Hvordan ved du det?
Jeg ser det i hans øjne.
Det er godt, men ingen andre har set det.
Og det er vigtigt, at det sker.
Vi synes du skal nærme dig ham igen offentligt.
Men prøv denne gang...
- Du bør fremkalde en stærk visuel respons. - Hvorfor?
Fordi vores privatdetektiv kan optage det på video.
- Og vi bruger det som bevis. - Ligesom i filmen.
- Kun du vil være digitalt fjernet. - Nej.
- Undskyld? - Det er for følsomt.
- Jeg kan ikke deltage. - Amy, er der ingen "for følsomt" i det.
Vil du elskes eller gøre indtryk?
Dette er ikke en Noël Coward. Dette er Tjekhov.
Det er forfærdeligt.
Du startede det hele sammen med ham, ikke Whit?
Og Claire, han var din mentor.
Simon gjorde han til partner, uden at behøve det.
Jeg fortalte hende måske nogle ting, vi...
Beklager, det er forfærdeligt. Her kan jeg ikke deltage.
Tak.
Hun har så meget lidenskab. Amy!
Undskyld, hun kommer tilbage. Hvis ikke, vil jeg gøre det.
Jeg ved alt om kærlighed.
Hvad er jeg gået glip af?
Folk græder, fordi deres barn er dødt.
Der er noget, der kaldes dødsfaldshallucinationer.
Ja.
Fordi, jeg...
Jeg slog det op, og det er grunden til, jeg ikke kan sove.
Ikke meget... Jeg mener, jeg sover, men -
- seks eller syv timer om ugen.
Nu, hvor jeg tænker over det, det er nok derfor... Hvorfor, hvad?
Jeg har samtaler.
Og jeg mener samtaler.
Det er okay, pyt.
Howard?
Vil du have en samtale med mig?
Ja tak.
Så jeg formoder, du hører til de 79 procent?
De forældre, der bliver skilt, når de har mistet deres barn.
Også jeg.
Elsker du hende stadig?
Jeg har ingen idé om, hvad kærlighed er.
- Elsker du ham? - Vi har altid været forelsket.
I det mindste tror jeg...
Vi kan...
Den dag, hvor skilsmissen var officiel, sendte han dette.
"Hvis vi blot kunne være fremmede igen."
Nu er vi.
Den mest romantiske gestus, han nogensinde har gjort.
Så for at besvare dit spørgsmål... Ja, jeg elsker ham stadig.
Hvad mente du, da du sagde, du havde samtaler?
Samtaler med hvem?
Det er ikke en, der, det er mere...
Du vil tror, jeg er skør.
- Prøv mig. - Må jeg vise det?
'' Dødt væv, som ikke vil rådne. ''
Han var her... en lille, arrogant skiderik.
Og han var den første, du så, ikke?
Nej, Døden kom først. Hun mødte mig i parken.
Så Døden er en kvinde?
Ja, tilsyneladende. Døden er en gammel hvid kvinde.
Hvad var handelen?
Du sagde døden ikke ville handle. Hvad betyder det?
Da vores datter var ved at dø, bad jeg.
Ikke til Gud eller universet, men til Døden.
Jeg ønskede at ofre mig selv for min datter.
Men hun ville ikke handle, så...
Hvem vandt denne runde?
Du eller porcelænet?
Porcelænet er uovervindeligt.
Undskyld, jeg troede, alle var væk...
Det er de, jeg var her for at lukke af.
Brug for hjælp til at komme hjem?
Nej, alt er fint.
- Jeg har googlet. - Virkelig?
Min Gud.
Du kom ud af ingenting.
Fik dig selv gennem Duke.
Du er gift med en vidunderlig kvinde. Du er en god far.
Så du lever godt.
Men min ven, du dør ikke godt.
- Vil du fortælle mig, hvordan jeg skal dø? - Har du fortalt din familie det?
Du hjælper dem ikke.
Du nægter dem deres ret.
Og hvad er det? Smerte? Lammelse? Sygdom?
Ja, alt det der.
Og chancen for at sige farvel.
Pas på dig selv.
Jeg gjorde noget, jeg aldrig har fortalt nogen.
Det har intet at gøre med breve eller engle eller den slags.
Men det betyder noget for mig.
De forberedte Olivia på at sige farvel.
Og min mand prøvede at berolige min mor på p-pladsen, fordi hun var ked af det.
Jeg var så alene.
Jeg sad i venteværelset på Maimonides Hospital.
Og der var en kvinde ved siden af mig.
Og hun spurgte mig, hvem jeg var ved at miste.
Og jeg fortalte hende hvem.
Så kiggede hun på mig og sagde...
'' Sørg for at du fortsætter med at se den uventede skønhed. ''
Jeg mener...
Hun sagde det så roligt.
I rummet ved siden af...
Min seks år gamle datter blev taget ud af respiratoren.t.
Og denne kvinde siger, "uventet skønhed."
Nej. Folk ved ikke, hvad de skal sige på det tidspunkt.
Nej. Hun vidste det.
Jeg forstod ikke dengang.
Hun sagde det ikke som medfølelse eller klodsethed. Men af erfaring.
Et år senere...
Begyndte noget at ske for mig.
Jeg gik, eller sad i metroen -
- og jeg bristede i gråd.
Men det var ikke Olivias tårer.
Det var tårer født af noget andet.
En slags dyb forbindelse med alt.
Og jeg indså...
Det var den uventede skønhed.
Men...
Der er ikke sådan noget som uventet skønhed.
Det er der, Howard.
Det findes.
Det bringer hende aldrig tilbage.
Og det vil aldrig gøre det okay.
Men jeg lover dig...
Det er der.
Tal med dem, Howard.
Jeg sætter pris på din historie... -
- men jeg føler ikke, alt det uventede skønhedsting.
Det betyder ikke noget.
Råb af dem.
Tal med dem, udfordr dem. Nærm dig dem.
Det her var vist en fejltagelse.
Hvad laver du her?
Brigitte fortalte mig, hvor jeg kunne finde dig.
Selvfølgelig.
Kan vi tale privat et sted 15 minutter?
Jeg er på arbejde. Jeg øvede.
Øver du også her?
Hvor mange projekter på samme tid har du?
- I øjeblikket tre. - Det er meget travlt.
Hvordan får vi plads til en middagsdate?
- Whit... - Hør. Helt alvorligt.
Jeg er nødt til at bede dig om at overveje, hvad du sagde i aftes.
Vi har brug for dig en gang mere. Endnu en scene.
Jeg er ude.
Amy, vent. Hvad kan jeg sige eller gøre?
Jeg vil give dig $ 100.000.
- Ikke 20, men 100. - Det har du jo ikke.
Det er rigtigt, jeg bor sammen med min mor, men dette vil fungere -
- og så jeg har en masse mere, og jeg vil give dig en million.
Jeg vil ikke have dine penge.
- Jeg har aldrig villet have dine penge. - Hvordan kan jeg overbevise dig?
Fordi der er meget mere på spil. Du har ingen idé om det.
- Du har en datter, ikke? - Ja. Har vi talt om det?
- Hvordan var hendes fødsel? - Hvad?
Hvordan det føltes for dig.
Det var skræmmende.
Meget skræmmende. Jeg var rædselsslagen.
Men... så gav de mig hende, og -
- jeg oplevede den mest fantastiske følelse.
Jeg kan ikke...
- Hvad? Gør din sætning færdig. - Det lyder... Det er idiotisk.
Nej, det er ikke.
Nu føler jeg mig for første gang nogensinde tiltrukket af dig.
Virkelig?
Jeg kiggede på hende, og jeg...
Jeg indså, at jeg ikke følte kærlighed -
- men at jeg var blevet kærlighed.
Men hun taler ikke med mig mere.
Hun bebrejder mig for skilsmissen, og hun er vred på mig.
Og...
Jeg fortjener det.
Jeg vil lave en aftale med dig.
Hvis du tager al den -
- ret aggressive beslutsomhed... og -
- ekstraordinære frimodighed -
- og bruger den på at vinde din datter tilbage.
Så gør jeg det.
Det er en aftale.
Se...følte du ikke det?
Giv mig min hånd.
Du kan føle det alligevel, ikke?
- Det er en gnist. - Farvel, Whit.
Kære Howard, jeg kunne ikke nå dig. Jeg må tale med dig om Omnicom handelen...
Hvis du ikke reagerer, vil bestyrelsen tvivle på dig. Kontakt mig venligst.
Hvad så?
- Hvad? - Har du noget at sige?
Har du noget at sige?
Mange ting.
Så sig det.
Du spilder bare tiden. Selv efter jeg gav dig en gave.
Tiden kan rende mig.
Dette er et fængsel. Jeg vil ikke have din gave.
Fordi du tog hende.
Åh, kom nu. Er du her efter mig?
Nej, Howard. Jeg tager F-banen sammen med dig.
Der er en tvilling i livmoderen, en dreng og en pige.
- Fortæller du en joke? - Nej, det er en historie.
Tvillingerne er glade. Mætte, varme. Føler sig trygge.
Men deres plads er for lille, og de indser, at det ikke kan fortsætte.
De begynder at tænke:
'' Hvad bliver det næste?
'' Hvad nu hvis det er kulde eller ensomhed?
'' Hvad hvis vi ikke er sammen?
'' Hvad hvis der er bare ikke er noget? ''
Pigen ser på navlestrengen... der har fodret dem -
- og som de ikke kan se er forbundet med noget andet.
Og hun siger:
'' Vi har ingen beviser. Vi har kun dette. ''
Det er dybt. Ligesom livet efter fødslen.
Forhåbentlig.
Hvad vil du?
Hvorfor er du her?
Jeg har hørt jeres banaliteter. Jeg forstår dem.
'' Hun er et bedre sted. ''
Og: '' Det er en del af en større plan. ''
Den har jeg også hørt. Her er min favorit:
'' Gud kiggede ned og så den smukkeste rose -
- så smuk, at han plukkede den til sig selv i himlen. ''
Og så videnskaben, biocentrisme.
Og vi lever og dør alle i uendelig universer, alle på én gang.
Og så religionen. De kristne og deres frelse.
Buddhister og deres genfødsel og hinduer og deres 41. sakramente -
- og glem ikke poesien.
Poesien.
'' Døden er anderledes end alle forventede, og gladere. '' Whitman.
Og: "Modstå lysets død.
Fornuftige mennesker indser, at døden er passende. "" Thomas.
Og så: "Ro, ro, ro din båd...
Livet er blot en drøm.
Jeg forstår.
Det hele kommer ned til -
- at du er en del af livet, at vi ikke skal hade dig -
- at vi ikke skal frygte dig -
- og at vi bare må acceptere. Ikke?
Jeg fatter det. Men hør her.
Det er en masse intellektuelt nonsens.
For hun er her ikke og holder min hånd.
Hej, Howard.
Begynder du at græde igen?
Kan du ikke lide, når jeg er ked af det?
- Er du ikke altid ked af det? - Nej, jeg kan være glad.
Jeg kan være uventet og uforudsigelig.
Sexet, varm og mystisk.
Og hjemlig.
Jeg kan være hjemlig, Howard. Kan du huske det?
Husker du mig?
Gem alle de talemåder til en anden.
Det er ikke vrøvl. Jeg ved, du ikke tror på mig -
- men du er nødt til at stole på mig. - Stole på dig?
Jeg stolede dig.
Og du svigtede mig.
Jeg så dig i hendes øjne hver dag.
Og jeg hørte dig i hendes stemme, da hun lo.
Og jeg følte dig i mig, da da hun kaldte mig "far".
Og du svigtede mig.
Du knuste mit hjerte.
Nej.
Jeg er i det hele.
I mørket og lyset. Jeg er solen og stormen.
Ja, du har ret. Jeg var i hendes latter.
Men jeg er også med dig i din smerte.
Jeg er årsagen til alt.
Jeg er det eneste "hvorfor?".
Forsøg ikke at leve uden mig, Howard.
Jeg beder dig.
Handlen med Omnicom er næsten færdig.
- Og Howard? - De kender situationen -
- men vi må stadig bevise, Howard ikke er i stand til at stemme.
At det er kommet så langt.
Tro på det.
Vi har et møde på torsdag med deres administration.
Vi ønsker at give dig en chance for at forklare.
Howard, hvad laver du i denne film?
Tiden kan rende mig!
Dette er et fængsel.
Jeg vil ikke have din gave.
Hvad laver du, Howard?
For du tog hende.
Howard?
Begynder du at græde igen?
Er du ikke altid ked af det?
Og her?
Gem alle de talemåder til en anden.
Stole på dig?
Jeg stolede på dig.
Jeg gav dig alt, og du svigtede mig
Jeg så dig i hendes øjne hver dag.
Og jeg hørte dig i hendes stemme, når hun lo.
- Og jeg følte dig i mig... - Howard?
- da hun kaldte mig "far".
Du knuste mit hjerte.
Howard, svar mig. Hvem råber du af her?
Jeg har hørt alle jeres banaliteter...
- Det er ikke hvem. - Og "Dette er en del -
- Beklager, hvad? -... af en større plan. Jeg forstår.
Howard, sagde du noget?
Jeg taler ikke til mennesker.
Det er klart.
Hvem så?
- Howard, hvem taler...? - Det er nok.
Tak. Vi... vi har vist vores pointe. Bare sluk for det.
Du hyrede folk til at følge mig og filme?
- Det var ikke meningen... - Ja.
- Vi gjorde. - Vi gjorde mere end det, Howard.
Howard, jeg er så ked af det.
Vi vidste ikke, hvad vi skulle gøre.
Nej, jeg kan ikke gøre det længere.
Jeg kan ikke gøre det mere, Whit.
Jeg troede aldrig, at det ville fungere.
Virkelig? Seriøst?
Jeg er så ked af det.
Okay.
Jeg er tydeligvis ikke ved mine fulde fem.
Måske ingen af os er.
Tror I ikke, jeg har bemærket det?
Claire, du har dedikeret hele dit liv til dette sted.
Du gjorde os til din familie -
- mens du kunne starte din egen familie.
Og du ødelægger dig selv for at dække over mig.
Og jeg sætter pris på det.
Tak.
Og Simon.
Du har skjult det godt, men jeg kender din fortid.
Og jeg gør vist en umulig situation -
- endnu værre for dig.
Jeg lover dig -
- at så længe jeg er her -
- bliver der taget hånd om din familie.
Tak.
Whit.
Bedste ven nogensinde.
Men jeg er skuffet over dig, mand.
Ikke for dette. Nej.
Ikke for dette.
Du behøver ikke hendes tilladelse til at være hendes far.
Allison er det bedste du har i denne verden.
Og i morgen er ikke lovet os.
Forstår du mig?
Du gjorde det rigtige.
Jeg ønsker, at vores firma overlever.
Det bør det.
Jeg underskriver papirerne nu.
Du godkender salget.
Den anden?
Den du har ringet om seks gange for at få underskrevet -
- har du med nu?
Beklager, Howard.
Det er en god ting.
Det er godt.
Undskyld mig.
Hvad var det andet papir?
Howard satte nogle af sine ejendomme i en fond i hans datters navn.
Bare en juridisk attest på, at hun er død.
Jeg har brug for en drink.
Er alt i orden?
Det siges, at tiden i himlen... kan sammenlignes med et kys -
- for os på denne jord.
Nogle gange tænker jeg på Adam som... et smukt bed med blomster.
Han er så glad.
Helt optaget af det, han laver.
Men så ser han tilbage -
- som han gjorde, da han løb i forvejen i lufthavne eller butikker...
Og så smiler han.
For hans øjeblik var resten af mit liv.
Og jeg er lige bag ham.
Det er en kladde.
Det er smukt.
Virkelig smukt.
Ville nogen sige noget?
Det var så alt for i aften.
Tak.
Undskyld.
At du fik mig herned i dette kvarter med $ 20.000 kontant.
Hvad vil du gøre med det? Gem det til skuespilstræning.
Du var virkelig god.
Jeg køber sikkert stoffer for dem.
Eller det.
Du bliver en god mor en dag.
Hvad?
Det sker næppe.
Jeg besluttede mig mod videnskaben.
Og mit biologiske ur har endelig indhentet mig, så...
Der var engang en forhandler, som gav mig Fagre Nye Verden.
Den bog ændrede timer til sekunder.
Han var min far.
Og der var en hjemløs kvinde, der boede under University Heights Bridge.
Hendes navn var Flora. Hun var skør, men fortalte mig de bedste historier.
Hun var min mor.
Dine børn behøver ikke at komme fra dig, de går igennem dig.
Jeg ville ikke opgive kampen med dit ur.
Var tiden ikke lineær?
Jeg troede, det var en illusion.
Måske var det noget vrøvl, Claire.
Måske var det bare skuespil.
Hej, Allison. Kom.
Kom nu, Allison.
Vi ses senere.
Du ved, jeg ikke vil tale med dig.
- Lad mig være. - Nej, det gør jeg ikke.
- Nej? - Nej
Jeg ved, du er vred på mig, og det er okay.
Men vi har brug for at tale om det, fordi det sker i en familie.
Jeg kommer her hver dag og er pinlig foran dine venner -
- indtil du taler til mig. - Så du vil forfølge mig?
- Faktisk. - Og hvis jeg får et polititilhold?
- Det kan du ikke. - Jeg får mor til at betale det.
- Det er faktisk gratis. - Så får jeg dig til at betale for det.
Jeg elsker dig virkelig.
- Mor siger, du ikke kender det ord. - Jo, når jeg siger det til dig.
Jeg kan ikke flyve dig til Maine til frokost -
- eller hente dig i en Tesla og køre dig til praktik hos Anna Wintour -
- eller hvad de gør i dette kvarter, men jeg...
Vi kan sidde på en bænk, fortælle vittigheder og have det sjovt.
Jeg kan ikke tro, du vil forfølge mig.
Men... så du ved det: I morgen får jeg tidligt fri.
Jeg vil være der.
Værsgo.
Jeg har ventet på mit øjeblik... Og her var det.
Et publikum på én person, hemmeligt, uden bifald.
- Jeg fortalte min kone det. - Hvordan gik det?
Hun vidste det.
Hun forbereder sig på det.
Som barn tænkte jeg -
'' - Vil du virkelig være 100 år? Ligne en rynket rosin? ''
Og svaret er:
Ja.
Fordi min søn vil være 70... hans søn... 40 og hans søn, 10.
Og jeg ville være manden.
Bedstefar.
Der kunne jeg vænne mig til.
Vi ses, bedstefar.
Jeg ville ønske, jeg kunne være her og se stykket.
Nej, stykket er dødt.
Men man ved aldrig.
Intet er helt dødt, hvis man ser rigtigt på det.
Det er juleaften.
Og du er alene.
- Frivilligt. - Må jeg ødelægge det?
Du har grædt.
Jeg så en film med min datter.
Hun danser med sin far.
Må jeg vise dig den, Howard?
Min datter hed Olivia.
Hun døde af en sjælden form for kræft i hjernen -
- glioblastoma multiform eller forkortet GBM.
Hun var seks år gammel.
Hvad var din datters navn, Howard?
Gid, vi kunne være fremmede igen...
Hvad hed din datter, Howard?
Jeg kan bare ikke.
Jeg kan ikke.
Sving mig rundt hurtigere.
Hurtigere, far.
- Howard? - Jeg føler mig som en fugl.
Sig hendes navn.
Hvad var hendes navn?
Olivia.
Hendes navn var Olivia.
Hvordan døde hun?
Hun døde af en sjælden kræft kaldet glioblastoma multiform.
Eller forkortet GBM.
Hun var kun seks år.
Hendes navn var Olivia.
Hun døde af en sjælden kræft kaldet glioblastoma multiform.
Eller forkortet GBM. Hun var kun seks år.
Vores baby hed Olivia.
Hun var kun seks år.
Hvad gør du?
Er du klar? Nu...
Nu er vi nødt til at starte igen. Klar?
Vi starter igen.
Er du ved at miste nogen?
Undskyld?
Hvem er du ved at miste?
Min datter.
Sørg for at lægge mærke til den uventede skønhed.
- RELEASED - www.HoundDawgs.org